Ceciliánus
mozgalom•Szt. Cecilia szûz
és vértanú kiemelt tiszteletét bizonyítja
nevének említése a római misekánonban.
Az egyházi zene pártfogójának a l5. sz-tól
kezdik tekinteni. Ekkortól válik hagyományossá
orgonistaként való ábrázolása, majd pedig
emléknapjának zenei fesztiválként történõ
ünneplése. Szt. Cecilia védnöksége alatt zenei
társulások is mûködtek. Rómában a 16.
sz.-ban V. Sixtus pápa kánoni megerõsítésével
jött létre a húsz kiváló egyházzenészbõl
álló „Confraternità dei Musici di Roma al Pantheon”
(társalapítója Palestrina), mely Nagy Szt. Gergelyt és
Szt. Ceciliát tekintette védõszentjének. A társulat
késõbbi neve: „Accademia di Santa Cecilia”.
A 19. sz.-ban
Szt. Cecilia védnöksége alatt tö-
mörültek azok az egyházzenészek és liturgikusok,
akik az elvilágiasodott egyházi zenét helytelenítve
a liturgikus »zenének, a »gregorián
éneknek és a »polifóniának ihletett megújításáért
munkálkodtak. 1867-ben B. IX. Pius pápa jóváhagyásával
alakult meg Franz Xaver »itt kezdeményezésére az
Allgemeine Côcilienverein, amely ma azokban az országokban tevékenykedik,
ahol német nyelvû liturgia van. æsztönzõ példájára
jöttek létre hasonló egyesületek Európa más
országaiban is. Hazánkban Bogisich Mihály c. püspök
1897-ben alapította az Országos Magyar Cecilia Egyesületet
(OMCE), amely 1968-tól a 90-es évekig az Országos Magyar
Cecilia Társulat (OMCET) nevet használta. Ùlén a
püspök-elnök és egy aktív egyházzenész
társelnök áll.
Fõ célkitûzései:
a liturgikus ének ápolása, az egyházi kórusmozgalom
összefogása és támogatása, egyházzenészek
képzése (kántorképzõ tanfolyamok, Budapesti
Kántor Továbbképzõ és Egyházkarnagyképzõ
Tanfolyam). Célkitûzéseit neves magyar muzsikusok tették
magukévá (Demény Dezsõ, Harmat Artúr, »erner
Alajos, Bárdos Lajos, stb). Nagy eredményei között
tartja számon a Szent Vagy Uram-mal (1931) fémjelzett népének-reformot.
Egykor jelentõs irodalmi tevékenysége (Magyar Kórus,
kottakiadás) szerény keretek között ismét felújul.
Havonta tart egyházzenei áhítattal és elõadással
egybekötött gyûlést, évente pedig egyszer, Cecilia
nap táján közgyûlést és közös
éneklést. A ~ elvei teljes elismerésüket az egyházi
zene megújításának alapdokumentumában,
Szt. X. Pius motu propriójában (Tra le sollicitudini, 1903) érték el.
A LK zenei tekintetben lényegében ennek a dokumentumnak a kiszélesítése
„A szent zene és ének” c. fejezetében.
BP.
cibórium (gör. küborion = egy bizonyos egyiptomi gyümölcstõl
vett elnevezés, vagy lat. népies
etimológia szerint: cibus = ‘élelem’)•1. Az
oltár fölé oszlopokra épített szilárd
oltármennyezet (baldachin). Gyakran erre függesztették
fel az »Eukarisztiát õrzõ galamb
alakú edényt. 3. ábra. ãkeresztény bazilika,
9.
2.Errõl
a ~oltártól kapta nevét a ~kehely vagy ~tál, melyben
az átváltoztatott Szentostyát a mise után õrzik,
hogy misén kívül is lehessen áldoztatni, elsõsorban
betegeket. Legtöbbször fedéllel ellátott kehely, melyet
»vélummal
takarnak. A ~ kialakításánál ma ismét visszatérnek
a kenyér
megõrzésére alkalmasabb, lezárt fedelû fém
vagy egyéb nemes anyagból készült tál vagy
kosárka alakhoz, s nincs elõírás ezeknek vélummal
való letakarására. »Eukarisztia õrzési
helye. * 5.
AM
2.A
klerikusok »reverendája felett viselt 10-12 cm széles
szalag-öv, melynek két vége baloldalt függ, és
rojtban végzõdik. A ~ színe kifejezi
a klerikus rangját: a papoké fekete (bizonyos egyházi
tisztségeket betöltõké vagy címeket viselõké
piros), a püspöké lila, a bíborosoké vörös,
a pápáé fehér. A szerzetesi ruhához is
általában hozzátartozik a ~. (35. ábra. Reverenda,
karing, alba A1
B1 G2) * 2. AM
Completorium »Befejezõ
imaóra, »zsolozsma
Corpus
(lat. ‘test’)•l.
~ Christi = Krisztus Teste az »Eukarisztiában.