faldisztórium (lat.
‘összehajtható szék’)•A püspökök elmozdítható széke, melyet a szertartásoknak megfelelõ helyre
tesznek (pl. az oltár elé). æsz-
szehajtható, X lábú, karfával ellátott szék, háttámla nélkül. Amikor a püspök
hosszabb ideig térdelt, párnát tettek térdei alá, és a ~ra könyökölt. Ebbõl
származott az »imazsámoly. AM
Keleten
a ~ elõtti
körmenet különösen ünnepélyessé vált a 6. sz.-tól. Mivel akkor a Hagia So-
phia székesegyház papságának száma a diakónusokkal együtt száz személynél is
több lehetett,
az ünnepélyes körmenet valóban azt a benyomást kelthette a résztvevõkben, hogy
itt: „A királyok Királya és az uralkodók Uralkodója jön, hogy magát
feláldozza”. A gyertyát vivõ alszerpap után a diakónusok vonultak fejükön a
kenyeret tartalmazó »paténával (diszkosz), majd pedig a papság vonult
be a bort tartalmazó kelyhekkel. »Szent Liturgia, »mise
felépítése. Nyugaton »adományok
elõkészítése. OL–VI
felajánlási
asztalka•„Kívánatos,
hogy a hívek, részvételük kifejezésére,
maguk ajánlják fel
a mise bemutatásához a kenyeret és bort, vagy más
adományokat is adjanak át, amelyeket az Egyház szükségleteire
és a szegényeknek szántak. A hívek adományait
átveheti a pap a segédkezõk (vagy a hívek) közremûködésével.
Az adományokat erre alkalmas helyre teszik, a kenyeret s a bort pedig
az oltárra helyezik” (RMÑR 10). A ~ a hajóban álló
asztal, ahová egy egyszerûbb (fa, kerámia stb.) tálra
teszik a kenyeret (ostyákat) és az áldozni kívánó
hívek kanálka vagy csipesz segítségével
a mellette álló áldoztató tálba ( »paténa)
tesznek egy-egy ostyát. Ide készíthetõ ki a bor
és a víz is. * 5. AM
lálták Jézus sírját (Mk 16,1–8; Mt
28,1–6). Az asszonyok, „félelmükben senkinek sem szóltak a dologról”, míg Jézus ismételten
meg nem jelent tanítványainak és „mintegy
ötszáz testvérnek”
(Mk 16,9–14; 1Kor 15,3). Krisztus ~a az üdvtörténet
legnagyobb eseménye. ~ának a kereszt is jelképe lett,
amely Szt. Pál teológiájának értelmében
„Isten ereje” (1Kor 1,18) és a diadal
jele (Kol 2,15). Az ókeresztény teológiában Nagypénteket
a kereszt kapcsolja egybe Húsvéttal. A kereszt ezért
a Keresztrefeszített gyõzelmének jele, a crux gemmata, a diadalmas kereszt, dicsfénnyel
övezve. Magát a ~ eseményét nem szívesen
ábrázolták, hanem ehelyett a kenethozó asszonyok
történetét festették meg (ennek legõsibb
ábrázolása 250 elõtt Dura-
Europoszban).
A késõbbi »ikonográfia elõírásai
szerint a ~ ikonján Krisztus alvilágba való leszállását
ábrázolják a keletiek, ahol õ végleg megsemmisíti
a sátán hatalmát, és kezét nyújtja
az õsszülõknek, Ñdámnak és
Ùvának. Az ikonográfia így egészíti
ki a liturgiát, amely vasárnapról vasárnapra Krisztusnak
a halál fölött aratott gyõzelmét ünnepli
meg.
Az
Egyház liturgiájának központjában áll szüntelenül a »húsvéti
misztérium: Krisztus halálára és feltámadására való emlékezés, sõt a misztérium
jelenvalóvá lesz minden »szentségben, legfõképpen az »Eukarisztiában. A ~
reményével imádkozik az Egyház elhunyt testvéreinkért és az ösz-
szes megholtakért az »eukarisztikus imákban és
a »temetés szertartásában, különösen pedig a »gyászmisében. OL–AM
a »bérmálás és az »egyházi rend szentségének
esetében gondos vizsgálat után indokolt kétség
marad fenn, hogy csakugyan kiszolgáltatták-e vagy érvényesen
szolgáltatták-e ki, az illetõ szentséget feltételesen
ki kell szolgáltatni (vö. ET 845 kán.). VI
kalmas helyen fogadja a lelkipásztor liturgikus ruhában. Az
üdvözlés után a jelölt személyére
és szándékára vonatkozó kérdések
hangzanak el a pap belátása szerint. A jelenlévõket
arra kéri, hogy legyenek a jelölt segítségére
Krisztus megismerésében és követésében.
A homlok és az érzékszervek kereszttel való megjelölése
és a névadás után bevezetik a templomba a katekumenek
helyére.
* 20
2.
A »diakónus- és a papjelöltek közé történõ ~ (admissio) csak az »akolítus-avatás
után egy bizonyos idõ elteltével következik. A ~t a jelöltnek saját kézírásával
és aláírásával írt kérelemben szabad akarattal kell kérnie, amire az illetékes
egyházi elöljáró írásban adott válasza fejezi ki, hogy az Egyház elfogadja a
szent rendekre való kiválasztottságát. A ~ a mise evangéliuma után követ-
kezik, amikor a püspök intelmei után a jelöltek a hívek közössége elõtt
nyilatkoznak szándékuk tisztaságáról, és ígéretet tesznek a hûséges
szolgálatra. A püspök befejezõ könyörgése után folytatódik a mise. A püspöknek
tett ígéretre nincsenek kötelezve az örök fogadalmat tett papi szerzetesrend
tagjai. (Ad pascendum I. a. 1972.) * 6. VI
(11. ábra : Fõpapi jelvények és ruhák,
F)
AM
filia (leányegyház)•Kisebb falvak
és községek krisztushívõinek közössége, amely lelkipásztori szempontból
valamelyik szomszédos plébániához tartozik. Nincs önálló anyakönyvezése, de
rendszerint templomuk, kápolnájuk vagy misézõhelyük van, ahol a liturgikus
cselekményeket végzik. Meg kell különböztetni a társplébániától, amikor egy
jogilag megalapított plébániát ideiglenes jelleggel (paphiányra való
tekintettel) a szomszéd plébánosra bíznak. VI
1.Felvétel a noviciátusba, amely misén kívül történik.
Igeliturgia, a jelölt szándékának kinyilvánítása és az elöljáró könyörgése a
felvétel kerete.
2.Az
elsõ
(ideiglenes) fogadalom a
noviciátus után mise keretében történik, és az evangélium után kerül rá sor.
Vehetõ „az ideiglenes fogadalom” »votívmiséje. Szertartása: a
jelölt kéri a felvételt, ezt követik az elöljáró szavai és kérdései, könyörgõ
imák, a ~ letétele, egyetemes könyörgések.
3.Az
ünnepélyes (örök) fogadalom letétele lehetõleg
vasárnap, az êr valamelyik ünnepén, Mária-ünnepen,
rendi szentnek ünnepén – hacsak lehet –, a nép
nyilvánossága elõtt történjék, mert
az életre szóló elkötelezettségnek hitvallásjellege
van. Az evangélium után szólítják a jelöltet,
aki kéri a rendhez való tartozását, majd homília,
kérdés és készségnyilvánítás,
»Mindenszentek litániája,
az örök ~ letétele, áldó ima, az »eukarisztikus imában
megemlékezés és ünnepélyes befejezõ
áldás van (esetleg az „örök fogadalom”
votívmiséje keretében). Valamely törvényes
egyházi közösséghez való tartozást a
~hoz hasonlóan az ígéret
is kifejezheti,
amely hasonlít az ideiglenes ~hoz, néhány évre
szól, és ismételten megújítható.
Liturgikus kerete az igeliturgia vagy a zsolozsma valamelyik imaórája
(vö. ET 654–658; 1191–1198).
* 16, 23.
AM
fogadás (püspöké)•A
»püspököt
ünnepi alkalommal saját »székesegyházának
kapujában a káptalan feje, vagy annak hiányában
a székesegyház plébánosa fogadja. A püspök
megcsókolja a neki nyújtott »pacifikálét, utána
szenteltvízzel elõször magát, majd a jelenlévõket
hinti meg. »Korális
ruhában vonul be a székesegyházba ünnepi ének
közben, majd röviden imádkozik az Oltáriszentség
elõtt. Ezután, a liturgikus ruhát magára öltve,
kezdi a misét. A koncelebráló papság már
liturgikus ruhába öltözve fogadja az érkezõ
püspököt a székesegyház kapujában.
Egyházmegyéje
területén hivatalos fõpásztori látogatás (bérmálás) alkalmával a templom
plébánosa és a környék papsága fogadja a püspököt hasonlóképpen a
templomkapuban. Ilyenkor a mise kezdete elõtt a plébános és a hívek könyörgést
mondhatnak a fõpásztorért. * 2. VI
fõpapi
jelvények (lat. insignia, signum, ‘jel’
vagy pontificalia, lat. pontifex, ‘fõpap’)•A püspökök
számára fenntartott hivatali jelvények. A legrégibb
püspöki privilégium a »katedra,
a megyéspüspök szilárd ülõhelye a templomban;
a nem helyi püspöké a »faldisztórium.
Liturgikus jele a »püspöksüveg és
a »pásztorbot;
a »gyûrût, »mell-
keresztet és a »pileolust állandóan
viselhetik.
A »metropolita jele a »pallium.
A püspök »korális ruházata a lila »reverenda,
»mocétum és »birétum. Csak saját
egyházmegyéjében, különösen ünnepélyes
alkalmakkor használhatja a hermelin nélküli cappa
magná-t
(CE 56–64). 1968. szept. 8-tól az Egyház ~et csak a püspököknek
és valóságos joghatósággal rendelkezõ
»prelátusoknak tartja
fenn, elvetve az eddigi jogszokásokat, melyek alapján címzetes
prelátusok is viselhették a püspöksüveget, gyûrût,
lila mocétumot stb. * 2.
AM
A ~höz tartozik a
navikula (lat.
navicula = kis hajó) talpas, hajócskára emlékeztetõ
edény, melyben a tömjént tartják. Fedelének
fele kinyitható, s a benne lévõ kanálkával
teszi a celebráns a tömjént a ~be. Azt a szolgálattevõt,
aki a ~t viszi, turifer-
nek nevezik.
ä megy a bevonulás élén a füstölgõ
thuribulummal, ha tömjézenés is lesz (vö. RMÑR
82). * 5. AM